Acesta este ESOcast!
Informaţii ştiinţifice de ultimă oră şi viața din spatele scenei la ESO, Observatorul Sudic European.
ESO operează în Chile trei observatoare de talie mondială.
Astronomii folosesc aceste telescoape pentru a studia atât obiecte apropiate de casă, în sistemul solar,
cât și pe cele aflate în cele mai îndepărtate colțuri ale universului cunoscut.
Observațiile făcute cu telescopele ESO au dus la multe descoperiri în astronomie,
și de-a lungul timpului au fost responsabile pentru unele rezultate cu adevărat remarcabile.
Iată lista celor 10 descoperiri astronomice de top ale ESO, de pînă acum.
Folosind VLT - telescopul foarte mare al ESO, astronomii au descoperit cea mai strălucitoare galaxie găsită până acum în universul timpuriu
precum și dovezi puternice că aceasta ascunde exemplare de stele din prima generație -
stele ce existau anterior doar teoretic.
Aceste obiecte masive, strălucitoare au fost creatoarele primelor elemente grele din istorie -
elemente necesare formării stelelor pe care le vedem astăzi în jurul nostru,
planetelor care le orbitează și vieții așa cum o știm.
Telescoapele ESO au furnizat dovezi clare că exploziile lungi de raze gama
au legătură cu exploziile culminante ale stelelor masive, rezolvând astfel un vechi mister.
Unul din telescoapele La Silla a putut observa de asemenea pentru prima dată, lumina vizibilă a unei scurte explozii de raze gama,
demonstrând că această familie de obiecte provine cel mai probabil din coliziunea stelelor neutronice.
Folosind instrumentul HARPS al ESO, astronomii au descoperit în 2010 un sistem planetar conținând cel puțin cinci planete,
ce orbitează steaua HD 10180, asemănătoare Soarelui.
Au găsit de asemenea dovezi că alte două planete ar putea fi prezente,
din care una, dacă se confirmă, ar fi printre exoplanetele cu cea mai mică masă, descoperite vreodată.
Observații noi și reanalizarea datelor sugerează că ar putea fi chiar mai multe planete în jurul acestei stele.
Very Large Telescope al ESO a fost folosit pentru a detecta molecule de monoxid de carbon într-o galaxie îndepărtată,
văzută așa cum era în urmă cu 11 miliarde de ani,
o performanță ce a rămas evazivă pentru 25 de ani.
Aceasta a permis astronomilor să obțină cea mai exactă măsurătoare a temperaturii cosmice într-o epocă așa îndepărtată,
și s-a potrivit cu temperatura prezisă de teoria Big Bang.
Atmosfera din jurul unei exoplanete super-Terra a fost analizată pentru prima dată folosind VLT.
Planeta, cunoscută ca GJ 1214b,
a fost studiată în timp ce trecea prin fața stelei mamă și o parte din lumina stelei a fost filtrată de atmosfera planetei.
Atmosfera s-a dovedit a fi ori formată din apă sub formă de vapori,
ori dominată de nori sau ceață.
Folosind VLT al ESO, astronomii au măsurat vârsta celei mai vechi stele cunoscute în Calea Lactee.
Cu o vârstă de 13,2 miliarde de ani, steaua s-a născut în cea mai timpurie epocă de formare a steleor în Univers.
Într-o stea a Căii Lactee a fost de asemenea detectat uraniu și folosit ca estimare independentă a vârstei galaxiei.
VLT a obținut în premieră o imagine a unei planete din afara sistemului nostru solar.
Planeta, care are o masă de aproximativ cinci ori cât Jupiter, orbitează o stea-planetă - pitică cenușie -
la o distanță de 55 de ori cât media distanței dintre Pământ și Soare.
În 2014, ALMA, radiotelescopul interferometric Atacama Large Millimeter/submillimeter Array,
a relevat detalii remarcabile ale unui sistem solar în formare.
Imaginile sistemului HL Tauri au fost cele mai clare efectuate vreodată la lungimi de undă submilimetrice.
Ele arată cum planetele în formare aspiră praful și gazele într-un disc protoplanetar.
Unul din momentele de mândrie ale ESO a fost cel în care două echipe de cercetare independente,
incluzând personal ESO, a ajuns la o concluzie cu adevărat revoluționară:
nu numai că universul se expandează, dar face asta într-un ritm accelerat.
Descoperirile celor două echipe distincte s-au bazat pe observarea unor stele ce explodau, sau supernove,
inluzând măsurători făcute cu telescoapele ESO de la Paranal și La Silla.
Această descoperire a fost recompensată în 2011 cu Premiul Nobel pentru fizică.
Și în sfârșit...
Câteva dintre telescoapele pilot ale ESO au fost utilizate într-un studiu de 20 de ani pentru obținerea celei mai detaliate imagini a monstrului ce sălășluiește în inima galaxiei noastre -
o supermasivă gaură neagră.
Astronomia este în continuă mișcare și cele 10 descoperiri de top ale ESO nu sunt bătute în cuie.
Căt timp astronomii vor continua să studieze Universul la observatoarele ESO,
vor urma descoperiri neașteptate și edificatoare.
Cine știe ce descoperiri captivante așteapă și își vor croi drum către această listă în viitor!
Transcrierea: ESO; Traducerea: Daniela H.S.