Omenirea privește către Univers cu nesfârșită uimire și curiozitate.
Cu telescoape de ultimă oră, cum ar fi acelea ESO,
putem captura cele mai uluitoare imagini pe care ni le oferă Universul.
Dar pentru astronomi, telescoapele ESO nu sunt doar surse de imagini frumoase;
ele sunt unelte pentru a colecta datele cu ajutorul cărora se fac descoperiri remarcabile.
Timpul de observatie pe fiecare din telescoapele ESO este la mare căutare.
Pentru a avea acces la ele, astronomii trebuie să trimită cereri către OPC
OPC vine de la Observing Programmes Committee, și, în esență, este o comisie de evaluare inter pares.
Constă din arbitri care au fost recrutați din întreaga lume
care au experiență în toate ariile științei de care se îngrijește ESO.
În fiecare semestru, ESO primește aproximativ 900 de cereri,
trimise de cam 3500 de savanți diferiți, din toata lumea,
din cam 50 de țări
și rata de acceptare este, bineînțeles, destul de joasă, deoarece competiția este strânsă.
De obicei, doar o propunere din patru vede lumina telescopului.
Poate să fie dificil să obții timp pe telescoapele noastre,
De exemplu, avem un instrument nou acum, pe nume MUSE,
și acesta este unul dintre cele mai cerute instrumente
pe care le avem în colecția noastră pe moment,
deci depinde mult de cât de nou este acesta, și de cât de largă este comunitatea pe care o servește.
De două ori pe an, astronomii se întrunesc la OPC pentru a discuta cererile.
În mai 2017, s-au întâlnit a suta oară, decizând soarta a mii de astronomi:
dacă li se va acorda sau nu timp de observație pe unul dintre telescoapele ESO.
Pentru a marca această ocazie specială, întâlnirea are loc în frumoasa abație Spineto, din Italia.
Timpul disponibil pe telescop
în comparație cu timpul cerut de observatori...
e mare diferență, un factor de presiune de cam cinci,
deci sunt mereu decizii dure de luat.
Cea mai interesantă parte a slujbei mele aș zice că e interacțiunea cu membrii OPC,
aceștia sunt, cu toții, astronomi foarte distinși, din întreaga lume,
deci avem, și am eu în particular, o viziune foarte internaționala despre direcțiile urmate de astrofizică.
Ceea ce cauți cu adevărat la o propunere
sunt semne că va face o diferență majoră
în modul în care percepem un subiect anume.
Ideile științifice sunt sortate după patru teme principale, ca evaluatorii să fie aleși din cei cu expertiza necesară.
Prima este cea extragalactică - scări de distanță în cosmologie;
apoi avem o a doua categorie, pentru formarea și evoluția dinamică a galaxiilor;
a treia este formarea stelelor si a sistemelor planetare, incluzând exoplanetele;
și a patra este evoluția stelară.
Pentru fiecare temă sunt alocați șase experți
care discută fiecare cerere și o notează conform unui sistem de clasificare
Evaluatoriii citesc câte 70-80 cereri fiecare.
Pe măsură ce întâlnirea progresează, diferitele echipe ajung la un acord final.
Soarta astronomului a fost pecetluită.
E foarte clar care vor fi primele cateva proiecte propuse.
Le atrag atenția tuturor, e foarte clar că vrem să le facem pe acestea.
Pe urmă mai sunt și cele care nu ne captează atenția deloc, și e clar și cu ele.
Dar sunt și o mulțime de propuneri între cele două extreme - sunt știință de calitate
și e foarte greu să alegi între ele
pentru că toate reprezintă progres major în domeniul lor științific.
După ce rezultatele au fost colecționate și acceptate de directorul general al ESO, astronomii sunt anunțați
și cei care au avut succes se pregătesc de urmatoarea etapă: observarea!
De obicei, cercetătorii din camera de control execută observațiile
și trimit datele înapoi către astronomi, care pot fi oriunde în lume.
Luni mai târziu, după multe analize și discuții
un articol este scris pe baza rezultatelor, validat de un jurnal cu evaluare inter pares
și, într-un final, publicat.
Mai sunt, de asemenea, propuneri atat de inovatoare
încât trebuie să ai mare grijă să nu ratezi un viitor Nobel, de exemplu.
Transcrierea: ESO; Traducerea: Ruxandra Vâlcu