Nové pozorování observatoře ALMA odhalilo v protoplanetárním
disku okolo mladé hvězdy dosud nikdy nepozorované jemné detaily.
Jde o první pozorování, při němž byly antény ALMA roztaženy do téměř maximální šířky.
Výsledkem je nejostřejší obraz, jaký byl kdy v submilimetrovém pásmu získán.
Nové vědecké výsledky jsou obrovským skokem v pozorování vývoje protoplanetárních disků a vzniku planet.
Sledujete ESOcast!
Špičková věda a život v zákulisí ESO,
Evropské jižní observatoře.
ALMA - Atacama Large Millimeter/submillimeter Array -
je nejvýkonnějším teleskopem pro sledování chladného vesmíru.
Sestává ze 66 antén s vysoce přesným povrchem, které lze rozmístit do různých konfigurací.
Nyní byly antény soustavy ALMA poprvé rozestavěny na vzdálenost až 15 km,
což se blíží maximální možné základně, jež činí 16 km,
a dovoluje soustavě ALMA rozlišit mnohem jemnější detaily než bylo až dosud možné.
Pro první pozorování v tomto novém, výkonném módu namířili vědci antény na HL Tauri.
To je mladá hvězda obklopená zaprášeným plynným diskem vzdálená od nás přibližně 450 světelných roků.
Výsledný snímek překračuje veškerá očekávání.
Je ostřejší než snímky pořizované Hubblovým teleskopem, umístěným ve spolupráci NASA a ESA do vesmíru.
Odhaluje nečekaně jemné detaily v protoplanetárním disku HL Tauri,
který je tvořen materiálem, který zbyl po vzniku hvězdy.
Na snímku vidíme sérii soustředných prstenců s tajemnými tmavými skvrnami.
Tyto struktury jsou přesvědčivou známkou existence několika planet,
které z disku "vymetly" část materiálu.
Disk HL Tauri se zdá být mnohem vyvinutější, než bychom očekávali podle stáří soustavy.
To naznačuje, že proces vzniku planet by mohl být rychlejší než jsme se dosud domnívali.
Mladé hvězdy, jako je HL Tauri, vznikají v oblacích plynu a jemného prachu,
v místech, která zkolabují působením gravitace.
V hustých horkých jádrech se posléze zažehne termonukleární fúze a vznikají hvězdy.
Tato hvězdná novorozeňata jsou zpočátku obalena zbývajícím plynem a prachem, z nějž se časem vytvoří protoplanetární disk.
Díky mnoha vzájemným kolizím se prachové částečky spojují dohromady a vytvářejí se zrnka písku a oblázky.
A nakonec se v disku zformují asteroidy, komety a dokonce planety.
Mladé planety posléze disk rozruší a vytvoří prstence, mezery a podobné struktury, které pozoruje ALMA.
Zkoumání protoplanetárních disků je důležité pro naše pochopení vzniku Země ve Sluneční soustavě.
Pozorování raných stádií vzniku palnet v okolí HL Tauri nám osvětlí,
jak mohla vypadat naše vlastní planetární soustava v době svého vzniku před více než 4 miliardami roků.
Při práci v téměř finální konfiguraci ALMA demonstrovala svůj obrovský potenciál.
Jsme na začátku nové éry výzkumu vzniku planet a hvězd.
Text titulků ESO; překlad - Jan Veselý, Hvězdárna a planetárium v Hradci Králové